NYÅRSAFTON NEW YORK CITY 1981
Inte en fest i New York slår den här.
Bra musik. Jag är avslappnad och peppad. Så här ska livet vara.
—Du körde förbi St Marks! —Ingen fara, jag vänder skutan.
Akta! Sluta tuta.
Höj, för fan!
Känner ni stämningen? Det är vad nyårsafton handlar om.
—Det är helt elektriskt. —Ja, nyårsafton är så grymt!
—Mår din kompis bra? —Ja, han mår bra.
Du är min vän, vi är ett och vi tycker om olika former av mat.
Hans flickvän dumpade honom igår, så han är lite ur gängorna.
Ja, för nu drar du med mig till nån dum fest. Och det är min födelsedag.
—Grattis. —Är inte det perfekt?
—Du ville ju inte fira den. —Höj volymen.
—Jag tänkte ordna fest för dig. —Jag vill inte ha fest.
Jag vill festa. Men jag vill inte ha fest.
Varje år förstör du en fin högtid med den här födelsedagsskiten.
Jag är ledsen att det är min födelsedag. Tro mig.
—Ledsen att jag föddes. —Dra åt helvete.
—Dra åt helvete, båda två.
—Stanna här framme. —Visst, gumman.
G4NGAR D1G
Krabbdipp.
Är jag helt galen? Vad tänkte jag på?
Jag hittade receptet på ett paket färskost.
Jag känner inte igen mig själv mer.
Jag hatar att gå på fest och jag hatar att ordna fester.
På andras fester är det i alla fall inte mitt fel att de suger—
—och den här blir usel. Jag märker det.
Ingen kommer. Nej, förlorarna kommer. Alla de jag hatar kommer.
Alla mina ex och deras nya, vackra flickvänner kommer.
Att ordna fest är som att be om att bli misshandlad.
En desperat handling från en som inte haft en pojkvän sen mellanstadiet.
—Hade du pojkvänner i mellanstadiet? —Varför gör jag det här?
Varför utsätter jag mig för det här? Jag tror att jag kommer att spy.
Man får inte röka i min bil, kompis.
Va? Du röker ju själv.
Jag röker inte samma sak som du.
—Härligt. Perfekt. —Du måste slappna av.
Du är för spänd. Se dig omkring. Alla har kul.
De dricker, slåss, pissar på gatan. Det är nyårsafton. De har damer.
När en kvinna går ut på nyårsafton vill hon bli av med problem.
—Vill du höra hur jag lyckas? —Inte direkt.
Först och främst måste man le. Så här. Det gillar brudarna.
Och nummer två. Det här är viktigt.
Prata inte om döden. Alla vet att de ska dö—
—men ingen vill höra dig prata om det. Är du med?
Och nummer tre, det här gör att du får ligga. Lyssnar du?
Är du med? Musik får damerna att gå i taket.
Här.
—Vad är det här? —Din present, rövskalle. Öppna den.
—Grattis på födelsedagen. —Så där, ja.
Rök på.
Då rullar festen vidare.
—Lova att vi inte går förbi Avenue A. —Hur många gånger måste jag lova det?
Jag menar det, Val. Jag känner en tjej som blev våldtagen på B.
Okej, okej. Vi går inte till Avenue B.
Det är så häftigt att fira nyår med ett band.
—När ska vi träffa dem? —Efter festen.
—Känner din kusin några killar? —Ja, men de är skumma, som hon.
Det gör inget, jag gillar skumma killar. Var är festen, i Soho?
—I Noho. —Sa du inte Soho?
Det är inte ens ett område. Det finns inte på kartan.
Jaha, förlåt mig, då. Det ligger i alla fall här framme.
Jag älskar East Village. Alla coola människor bor här.
Jag trodde att det var här.
—Det här sunkiga huset? —Det är adressen hon gav mig.
—Det är här. —Ring henne, då.
—Jag har inte hennes nummer. —Vad har du där, då?
—En jävla uppslagsbok? —Jag har smink och sånt.
Härligt. Vi står på nyårsafton med en väska med smink och ett sunkhus.
—Vad ska vi göra? —Det finns inget vi kan göra.
Jag försöker ringa nummerupplysningen.
—Har du ett mynt? —Det är bäst att du hittar henne.
Herregud.
Ursäkta mig...
Hej. Gott nytt år.
—Tjena, tjejen. —Hej. Hur var resan?
Förlåt.
—Vill du slåss? —Lägg av.
Hej. Hej då. Idiot.
—Har ni varit tillsammans? —Det var länge sen.
—Hur länge? —Jag vet inte.
—Kanske ett halvår. —Ett halvår?
—Tycker du att det är länge sen? —Ja, rätt länge.
Helt otroligt.
Är ett halvår länge sen om det gäller ett ex?
Ja, om det var ett tydligt avslut. Jag har tändstickor till dig.
Han var tillsammans med slampan som ordnar festen.
Jag sa att vi skulle gå bara för att hon var rädd att ingen skulle komma.
—Har du pratat med henne? —Ja. När hon bjöd in mig.
Tror du att hon har rätt i att ingen kommer?
Jag går till exempel inte. Ursäkta mig.
Vi kommer strax.
Märker du hur kul det här är?
Jag tror att bartendern gillar dig.
—Nej, han gillar dig. —Tror du det?
Han är en drömkille. Vilken sexbomb.
Han är bedårande. — Hör du, kompis.
Hallå...kompis.
—Du är läcker. —Underskatta inte dig själv.
Natten är ung.
Så trist att jobba idag. Jag bjuder honom till festen.
—Alla är deppiga på nyårsafton. —Nej, det är bara du.
Jag har jättekul.
—Dricka, slåss och ligga med brudar? —Va?
Man är skyldig att ha kul.
Man försöker varje år samla så många man kan och låtsas vara glad—
—även om man har blivit dumpad och karriären är förstörd.
Ska du vara sån här hela kvällen?
Ja.
Taxi!
Tack.
Nej, tack ändå.
Vänta...
Nej, ta en annan kund, du.
Ursäkta mig, vännen. Du verkar lite obeslutsam.
Du utstrålar ambivalens. Nåt måste vara galet.
Jag...
Jag... Förlåt mig.
—Det är en kille... —Det är det alltid.
Jag var på en fest och såg honom där, och han var så...
Jag gick i alla fall hem med honom, och det har jag aldrig gjort förut—
—så nu måste allt bli perfekt, och...
Förlåt, jag vet inte varför jag berättar det här för dig.
Kom hit, gumman. Vet du vad du ska göra?
—Du ska sätta dig i taxin. —Ska jag?
—Du ska säga ja till ödet. —Ska jag?
Ja. Livet händer nu. Se dig omkring.
Där är livet. Och där borta. Kom. Lev livet!
Lev livet ikväll. Säg ja.
—Ja. —Säg det högt.
—Ja! —Kom igen, jag vill känna det.
—Ja! —Så där. Hoppa in, ödet väntar.
Okej.
—Vad är klockan? —Nästan halv nio.
"Caitlyn. Ring mig."
Jag är färdig med honom. Han ska inte få tvinga med mig till sin ex fest.
—Absolut inte. —De gjorde slut för ett halvår sen.
—De är nästan ihop fortfarande. —Det är nästan synd.
Han var den mest framgångsrika konstnär jag har dejtat i år.
Han var för snäll. Det var nästan: "Ta din medicin."
Sen tog han med mig till sitt galleri, för att se hans nya verk.
—Och de suger. —Gör de?
Ja, du skulle inte ens förstå hur... Det är...
...stora, abstrakta vaginor. Eller nåt.
Jag hatar abstrakt konst. Men han har åtminstone ett galleri.
Dessutom...
...är han riktigt usel i sängen.
—Är han dålig? —Hemsk.
Här är adressen. Kom förbi efter jobbet.
Det kommer en massa folk. Jag kommer att vara där.
—Tillsammans med honom. —Okej.
Alltså, jag är inte tillsammans med honom. Vi är bara vänner.
—Tror du att han hörde mig? —Det är oundvikligt.
Man flyttar ihop, kompromissar, och så plötsligt...
...äter man makrobiotisk mat och lyssnar på Joni Mitchell.
Vet du vad de säger sen?
De säger att man har förändrats. Att man inte är den de föll för.
—Sen dumpar de en. —Vad förväntar du dig, Kevin?
Du dejtar nedlåtande kvinnor. Hitta nån som gillar dig som du är.
—Vem skulle kunna göra det? —Jag har ingen aning.
Drick upp nu, för jag vill ha tillbaka den där killen.
—Nu, då? Vi känner ingen här. —Vi kanske träffar nån.
Är du knäpp? Man träffar inte bara folk på gatan.
Det gör man inte ens på fester. Man pratar med dem man känner.
Vi går vidare bara, okej. Jag känner det när jag ser det.
Ring din mamma. Har hon inte din kusins nummer?
—Nej. Hon tror att jag sover hos dig. —Val, vi sitter i skiten nu.
Vi ringer din mamma, eller så åker vi tillbaka till Ronkonkoma.
—Du är så töntig. —Håll dig borta från B!
—Ska vi ta en drink? —Jag vet inte, vill du det?
Ja! Jag hatar att komma först till en fest.
Visst, vi kan ta en drink. Om du vill, alltså.
—Jag vill inte tvinga dig. Vill du? —Ja, om du vill.
—Vi behöver inte. —Vill du inte ta en drink?
—Nej, gå på festen, menar jag. —Vill du inte gå på festen?
Det är nyårsafton, och du behöver inte vara med mig. Bara för att...
Du verkar absolut inte vilja berätta vad du vill.
Det är naturligt att det känns lite pinsamt—
—men vi kan ju ändå gå på festen och ha kul ikväll.
—Vill du gå på fest? —Ja.
Om du vill.
—Vi tar en drink. —Okej.
Ingen kommer. Jag har inga vänner och alla hatar mig.
—Klockan är bara nio. —Går folk bara runt på gatan?
Går de runt som zombier där ute för att det är töntigt att komma i tid?
Tror du att det kommer några intressanta killar?
—Intressanta killar? —Ja, jag har kommit över Lenny.
Grattis, Hillary.
Nyårsafton är perfekt för en nystart. Om det kommer nån, förstås.
Om det kommer nån så lovar jag—
—att om det kommer en intressant kille så är han din.
—Menar du det? —Ja. Jag skickar honom till dig.
Okej, men inte för tydligt. Jag vill inte verka desperat.
Du kan stå naken och ändå likna en jungfrulig mö.
Skulle det funka, tror du?
Var hittar de såna människor?
Lucy.
—Jag är jättefull. —Du döljer det bra.
Du har rätt. Nyårsafton suger.
Bartendern vet inte att jag finns. Han fyller inte ens jordnötsskålen.
Kan jag få en omgång penis här?
—Vad sysslade ni med? —Inget.
—Har du eld? —Ni var borta i 20 minuter.
—Slappna av, vet jag. —Jag har suttit och väntat på er.
—Lägg av. —Får jag be om en förklaring?
—Jag är dålig på det här. —Jaså?
Jag hade gissat att du var proffs.
Vill du spränga? Det är bara ett spel, ta det lugnt.
—Okej. —Okej. Varsågod.
—Ditt glas? —Va?
Å, gud. Å, herregud! Förlåt!
Jag har glaset.
—Val, det är B. Vi är på B! —Kom nu, vi är nästan där.
—Jag känner igen mig. —Jag går inte ett steg till.
—Vad är det med dig? —Val, vi går ut på B!
—Jag rör mig inte härifrån. —Då får du frysa häcken av dig.
—Jag ska på fest. —Det kommer att hända nåt hemskt.
Skärp dig. Inget händer. Vi ska bara gå på fest.
Val, lyssna på mig. Vi är helt vilse och helt körda.
Kan du inte ringa din mamma?
—Okej. —Vart ska du?
—Jag måste hitta en telefon. —Det finns telefonkiosker på A.
Läget?
Vi är så otroligt körda.
Val? Val? Val?
Å, gud.
Härligt, perfekt. Titta där. Fantastiskt.
—Det är ju Ellie. —Ja. "Vansinnig kvinna".
Hon satte upp dem så att jag skulle se dem.
Det funkar inte, Ellie. Jag klarar mig bra utan dig.
Ja, du klarar dig fantastiskt.
Det här är så jävla dumt.
Jag ska åka hem och ta livet av mig. Ska vi dela en taxi?
Så att jag kan däcka och vakna ensam på nyårsdagen? Jag ska gå på festen.
—Jag har en dejt. —En dejt? Med bartendern?
Ja. Följ med, Kevin. Du kanske träffar nån.
Jag vill inte leta efter nån bara för att det är nyårsafton.
—Det är löjligt och förnedrande. —Livet är löjligt och förnedrande.
—Du borde ha sex på din födelsedag. —Är det en oskriven regel?
Ja, det är en regel. Faktiskt...
Glöm det.
—Vad då? Glöm vad? —Inget.
Lucy, erbjuder du mig dig själv?
Nej, jag... Det är bara att om det här med bartendern...
...inte funkar...
—Ja, visst. —Du tycker att jag är ful.
—Du är full. —Du tycker att jag är ful.
—Jag har inga fula vänner. —Det här var slöseri med tid.
Du vill radera alla spår av glädje på nyårsafton.
Vakna! Vad är klockan?
Klockan är 21.25.
—21.25. —Ja.
—Varför gör de så här mot mig? —Det vet jag inte.
Men jag tror att jag äntligen är redo att acceptera det.
Att ingen kommer på festen. Det är på ett sätt befriande.
Som att se sin värsta mardröm i vitögat.
—Att se döden i vitögat. —Det är inte att se döden i vitögat.
—Det är bara en dum nyårsfest. —Är du också emot mig, nu?
—Okej, nu går jag. —Nej! Du får inte gå innan midnatt.
—Jag kommer tillbaka. —Nej, det gör du inte.
Hillary, du får inte lämna mig här. Jag klarar inte det.
—Lyssna på dig själv! —Lyssna, Hillary.
Du vill ju träffa intressanta killar. Om du stannar så får du Eric.
—Eric. Mitt ex. —Jag kommer inte ihåg nån Eric.
—Vi gjorde slut för ett halvår sen. —Vem kommer ihåg sånt?
Eric. Konstnären med accenten. Vi såg hans utställning tillsammans.
Han gör stora abstrakta tavlor med...
—Blommor? Är han inte ihop med nån? —Ingen viktig.
—Okej, visst. —Stannar du då?
Nej, jag går ändå. Men jag kommer tillbaka.
—Det sa du nyss också. —Ja, men då ljög jag.
—Men nu menar jag det. —Nej, det var inte så vi sa.
Vi ses!
Gör du slut med mig? Jag trodde att allt var bra.
För att vara ärlig så är jag fortfarande förälskad i mitt ex.
—Han är fransk—kanadensare. —Ja, och jag träffade honom på...
—...en campingtur. —En campingtur.
—Otroligt. —Vi gjorde aldrig riktigt slut.
—Han... —Försvann.
...försvann när vi var ute och klättrade.
—Vi trodde att han var död. —Han ringde i morse.
Så han ringde helt plötsligt för att säga hej?
—"Läget? Jag är inte död." —Precis.
Det är den löjligaste historia jag nånsin har hört.
Vad är du för slags kvinna? Som bara häver det ur dig.
—På gatan, på nyårsafton. —Förlåt.
Förlåt? Ja, det är bäst att du är ledsen över det här—
—för det är du som måste leva med det.
Det är du som uppfinner gamla ex och återupplivar dem.
Och du, med dina dolda motiv.
Jag har fått nog av er. Ni förtjänar varann.
—Det är helt otroligt. —Å gud, är han inte otrolig?
Som om det är ditt fel att han är dålig i sängen.
—Hon svarar inte. —Varför svarar inte din mamma?
—Hon kanske är på fest. —Herregud.
—Hon kanske är i tvättstugan. —Ska vi vänta på sköljprogrammet?
Jag vet inte.
Ring bandet och säg att vi vill träffas tidigare.
—Det går inte. —Va?
—Jag kan inte, bara. —Herregud. Bandet finns inte, va?
—Vad pratar du om? —Dig.
Lögnaren som har skrutit om att vi ska träffa ett band—
—när det inte finns nåt band.
—Det var bara då du ville följa med. —Och din kusin har ingen fest.
Jo, det har hon. Jag måste bara hitta adressen.
Vi går in här, tar ett par öl så provar jag lite senare.
Vi passar inte här. Vi är på djupt vatten.
Stephie, vi har pengar och falska ID—kort. Vi har rätt att vara där.
—Herregud. —Vad då?
Det är de där killarna. De följer efter oss.
—Är de snygga? —Val! Kom nu.
Ursäkta.
Jag har ingen aning om hur många män jag har knullat.
Jag kan inte göra en lista. Så många är det.
—Jag tror dig, du har knullat många. —Många fler än Ellie.
Hon är för upptagen med sin banala performancekonst—
—för att attrahera nån annan än dig. Och Jack, så klart.
—Va? —Jack knullar med vem som helst.
—Ellie och Jack? När då? —För en månad sen, kanske.
Medan vi var ihop? Varför sa du inget?
—Alla visste ju om det. —Inte alla, uppenbarligen.
—Helt otroligt. —Det är Zelda Fitzgerald—grejen.
Du vet, hon är en spänd, hetsig—
—kastrerande subba från helvetet som gör ens liv surt.
Det här är min värsta födelsedag. Och jag hade låga förväntningar.
Försök inte få mig att tycka synd om dig. Jag är trött på din skit.
Vi ska gå på den där festen, Kevin. Vi ska ha kul på festen—
—vare sig du vill eller inte. Och vet du vad?
Det är bäst för dig att bartendern dyker upp.
Det var rätt pinsamt. Så hemskt. Biljardbordet, lampan.
Det gör inget, jag ville ändå inte gå dit igen.
Jag kanske bara ska åka hem.
Om det är det du vill hittar jag en taxi åt dig.
Vi kan gå ut en annan gång, när pressen har lagt sig lite.
Du vet, en dejt på nyårsafton.
Och jag har aldrig gjort det där jag gjorde igår förut.
—Taxi! Men för fan... —Jag har aldrig gjort nåt förut.
—Vad då? —Du vet...det där.
Det där? Hade du aldrig gjort det förut?
—Nej. —Varför sa du inget?
Jag var rädd att du skulle tycka att jag var konstig.
—Så jag var din första? —Ja.
—Jag var den första som du...? —Ja.
—Nånsin? —Ja.
—Nu gör du mig generad. —Förlåt. Det har aldrig hänt förr.
—Nu vet du hur jag har det. —Varför jag? Vi var ju främlingar.
—Jag vill inte prata om det. —Det är okej, jag förstår.
Du måste vara iskall. Du måste komma in. Är du hungrig?
—Vill du inte att jag åker hem? —Nej, stanna. Vi äter nåt.
—Så går vi på festen sen. —Säkert?
Ja. Jag vet ett bra indiskt ställe. Gillar du indisk mat?
Visst. Om du gillar det.
Det är här. Det ska vara en bra fest. Kika förbi.
Tack, det ska vi.
—Så snygg. —Ja, okej. Klockan är nästan tio.
—Vi har inga killar. —Han där, då?
—En bartender? Så desperat. —Du är ju servitris.
—Ursäkta? Jag är konstnär. —Han kanske också är konstnär.
Tro mig, det är han inte. Kan vi inte glömma honom? Vi har två timmar.
Jag känner en tjej som inte fick ligga på nyårsafton.
Hon hade otur hela året. Ett helt år när killarna inte såg henne.
—Hon var som besudlad. —Vi hittar nån. Det gör vi alltid.
—Inte jag. 78 gick jag hem ensam. —Du var i ett förhållande den veckan.
Det var inget förhållande. Det var en lögn.
Hej.
— Jag har glömt nyckeln. — Förlåt, Jenny.
Nej. När man älskar nån behöver man inte säga förlåt.
Jag hatar er, era jävlar.
Å gud, gäster. Tack, gud. Tack!
Tack, tack, tack. Jag kommer!
Eric, hej. Gott nytt...år.
—Härlig fest. —Folk vill inte komma för tidigt.
Vill du ha lite mat? Jag har gjort krabbdippen själv.
Så, var är din...?
—Hon kommer inte. —Inte?
Hon gjorde slut med mig. Är det inte otroligt?
Hon gjorde slut på nyårsafton. Du skulle höra hennes lögner.
Plötsligt har hon en klättrande pojkvän som alla trodde var död.
Men det visar sig att han är i livet. Har du hört nåt dummare?
Du vet hur det är.
Ska vi inte lyssna på lite musik? Nåt med julstämning.
—Jag hatar julen. —Eric, hjälp mig lite nu.
Å gud. Sluta med det där.
Jag hatar jul och nyår. Jag hatar att de är ihopklumpade.
Allt är bara skit.
Kan vi få ett par öl?
—Val, vi måste härifrån. —Slappna av. Jag köper öl.
Val, det är killarna. De kommer hit!
—Är det dem? —Kom!
Flytta på er! Ursäkta.
Skynda dig!
—Där är dörren. Kom igen. —Men för fan, Stephie!
Kom igen! Kom igen!
Vi är körda. Herregud.
Hej. Hur är det? Det är varmt där inne, eller hur?
Vi ville bara gå ut och få lite frisk luft—
—och presentera oss.
Jag heter Tom. Det här är Dave. Och...
Var lite artig nu. Visa damerna vad vi har till dem.
Förfriskningar. Öl.
—Jack, nu gör du det igen. —Förlåt. Det är bara det...
Vad ska jag säga? Det är en rätt ovanlig kväll.
—Ovanlig? På vilket sätt. —Ovanlig...
Inte på nåt speciellt sätt.
Cindy, förlåt att jag tar upp det igen—
—men det här att det var första gången för dig igår...
—Vad är det med det? —Varför just jag?
Vad var det med mig som fick dig att bestämma...
—Du vet... —Ja, okej.
Få se, nu.
Varför valde jag dig?
Jag har ingen aning.
Det är okej. Att inte veta... Man säger att...
Som skådespelare är jag väldigt intresserad av folks motiv...
Du är väldigt snygg. Du måste ha haft en massa tillfällen.
Du är så vacker att det förvånar mig att det inte hade hänt.
Därför måste man som kille tänka: Vad var det som var så bra med mig?
En sak som jag minns från igår är...
—Att du nog är den mest... —Mest vad då?
—Å, gud. —Är du okej? Drick lite vatten.
Det gör det värre. Här, drick vin.
Är det bättre? Det var nog en chili.
Den var så stor.
—Försök att hålla det i munnen. —Jag trodde att det var ockra.
—Ockra är brunt. Går det bra? —Ja. Usch.
—Usch. —Det ordnar sig.
—Det är okej, det händer varje dag. —Förlåt.
—Jag kommer tillbaka. —Det är okej.
Den mest vad då?
Nej, jag har rätt att få veta varför du inte vill knulla mig.
Lucy, vill du knulla? Om du verkligen vill så knullar vi.
—Du tror inte att jag menar det. —Hur länge har vi känt varann?
Har du under de här fem åren nånsin funderat på att hoppa i säng med mig?
—Du tror att jag inte tänder på dig. —Du tänder på få av dina män.
—Du tycker att jag är en slampa. —Nej.
Jag tycker inte att du är en slampa. En sunkig slyna, kanske. Inte slampa.
Du är rädd.
Är jag rädd? Ja, jag känner mig naken och sårbar.
—Det är så tydligt. —Det är så löjligt.
—Bevisa det, då. —Jag behöver inte bevisa nåt.
Du vågar inte. Du vågar inte knulla mig, Kevin.
Nu? Vill du gå till nån äcklig toalett—
—och ha kärlekslöst nyårssex till stanken av en luftfräschare?
Bara om du vågar.
Vi ska gå in på klubben och leverera det här paketet till min vän Tony.
—Vad är det i paketet? —Det är...
—Det är nåt till min vän Tony. —Till Tony? — Jag drar.
—Vart ska du? —Till tåget, innan vi blir mördade.
Du ville festa med ett band. De är musiker.
De är roadies, Val. Det är skillnad.
Jag ville inte säga nåt, för jag vet att du skulle få spel—
—men det sista tåget till Ronkonkoma har gått.
—Är vi strandade här i natt? —Vi drar. Hänger ni med?
Ja, vi hänger med.
—Heroin. —Stephie, vet du vad...
Caitlyn, håll dina slyniga tassar borta från min bartender.
Han är inte din, han är vår bartender.
—Du försöker alltid sära på benen. —Män dras till mig.
—Han vill ha mig. Inte dig. Mig. —Tror du det?
—Ja, det tror jag. —Hej.
Det är fortfarande lite tidigt att gå på fest. Ska vi dricka drinkar?
Av nån anledning gör alla kvinnor jag är tillsammans med slut med mig.
—Varför är det så, Monica? —Det finns nog många orsaker.
Ja, visst. Det finns alltid många orsaker.
Inte en enda av er har gett mig ett ärligt svar.
—Som du. Vad hade du för orsak? —Vem kommer ihåg sånt, Eric?
—Det är bara ett halvår sen. —Det är lång tid.
—Nej, det är ingenting. —Lugna dig, Eric.
Minns du inte den dåliga ursäkt du gav mig för ett halvår sen?
Du ville hellre vara vän med mig, trots att du attraherades av mig.
—Det är ingen dålig ursäkt. —Det är helt ologiskt.
—Nej, det är logiskt. —Det är det här jag menar.
Jag får höra galna, meningslösa förklaringar. Först låter de logiska.
Men sen kommer man hem och funderar på dem.
—Då tänker man: "Va?" —Du måste lugna dig, Eric.
Jag vill bara höra sanningen. Du får gärna göra slut med mig—
—men berätta orsaken, då. Är det för mycket begärt?
Jag är så dum.
—Vad gör du? —Går hem.
Eric, stanna är du snäll.
Okej. Jag stannar om du säger sanningen.
Berätta varför du gjorde slut med mig så stannar jag.
Okej, okej, jag säger det. Å, gud.
Jag kan inte prata för Bridget eller de andra—
—men det här gäller mig.
Sanningen är att jag gjorde slut med dig—
—för att du var den värsta jag nånsin har haft sex med.
Det inkluderar de jag hade i high school. Det var hemskt.
—Vad gör du? —Din klänning.
Blixtlåset har fastnat.
—Å, förlåt. —Det är okej.
Jäklar.
—Gick det bra? —Ja, då.
Det här är bara på skoj.
Det kommer nån.
Kevin. Hallå, Kevin. Jag känner igen dina skor.
Det var jag som köpte dem åt dig.
—Ellie. —Perfekt. Perfekt.
—Bra för dig. —Vad...?
—Vad gör du här? —Jag funderar på att gå på toaletten.
Vilken otrolig slump. — Är det inte otroligt?
—Det är otroligt. —Skumt.
För ett dygn sen var du helt krossad, och nu kastar du dig över henne.
—Vi är bara vänner. Du känner Lucy. —Varför på vårt café?
—Det är inte som du tror. —Det spelar ingen roll vad jag tror.
—Vart ska du? —Släpp. Släpp. Släpp.
—Jag ska ringa min psykolog. —På nyårsafton?
—Jag bor hos honom. —Så ni är ihop nu?
Fanns det inte plats hos Jack? Ni hade ju sex medan vi var ihop.
Du är galen. Jag har aldrig legat med Jack.
—Vad? —Jag har aldrig legat med Jack.
Helt otroligt. Jag har precis lämnat ett meddelande på din svarare—
—om att jag vill flytta ihop igen. Patetiskt.
Njut av det här. Njut av det.
—Älskling... —Kalla mig inte älskling.
Okej, jag hade fel om Jack.
Jack?
Hej...
Cheryl. Kommer du inte ens ihåg vad jag heter?
Vad pratar du om? Cheryl. Jag sa ju det.
—Cheryl. Hur är det? —Du skulle inte vara i stan, sa du.
Sa jag det? Det minns jag inte.
Du sa att du skulle vara borta hela veckan.
Min skidtur blev inställd.
Du skulle flyga till L.A. för att provspela för en komediserie.
Otroligt att jag var så dum att jag föll för dig.
—Cheryl... —Ring mig inte igen, bara.
Okej?
—Idiot. —Kul att ses igen, Cheryl!
Gott... Gott nytt år. Hej.
En vän, bara...
Har ni sett...? Okej.
—Cindy, mår du bra? —Ja, jag mår bra. Fantastiskt.
Cindy, kan du inte komma ut?
Jo.
Är du redo att gå? Jag vill gärna gå härifrån.
—Cindy! —Jag kommer!
Cindy, förlåt att jag skrek på dig. Jag kan inte förklara varför—
—men jag vill att du kommer ut nu. Kom ut nu.
Herregud, du ser ut att vilja kräkas.
—Ja, jag ser hemsk ut. —Det var inte det jag menade.
—Du åt en chili, än sen? —Det säger du nu.
Imorgon är jag bara en historia. "Å, nej. Nu ringer chilitjejen igen."
Du vet inte att det blir så.
Jag ville att allt skulle bli perfekt, för du är den mest...
—Jag tycker att du är så... —Vad då? Vad då?
—Du är så snäll, Jack. —Tycker du att jag är snäll?
Det är du. Minns du att jag började blöda näsblod på festen igår?
De flesta skulle inte ens titta på mig efter en sån grej.
Ska vi inte gå ut? Vi kan prata där ute, inte här inne.
Kom.
Nej, nej. Den här vägen. Jag har betalat och har din kappa.
Ursäkta. — Hej.
Varsågod. Syns det att jag är ett proffs?
—Skål. —Gott nytt år. 82. Rocka på.
Härligt.
För att svara på er fråga. Nej, jag ska inte alltid blanda drinkar.
—Säger du det? Jag är sekreterare. —Jag är servitris.
—Grymt. —Vad vill du hellre göra?
—Jag läser juridik, tredje året. —Juridik?
—Skojar du? Är du inte konstnär? —Nej, jag skojar inte.
Pappa är advokat och jag verkar ha ärvt hans talang.
Men jag vill bara vara advokat innan jag kan bli börsmäklare.
Jag vill handla med fastigheter. Det ska jag börja med.
Det här är Reagan—ekonomi. Vi måste investera, lägga kol på elden.
Jag är lite nervös. Jag har aldrig varit på dejt med två tjejer förut.
Gillar ni att dansa? Gillar ni Devo? Ni har snygga kläder, sexiga.
De skulle vara snygga på mitt golv.
Hur vill ni ha era ägg imorgon? Kokta eller befruktade? Jag skojar.
Jag fattar inte att jag låter dig dra med mig in hit igen.
—Jag ska leta efter Tony. —Okej.
Okej!
—Lät du honom tungkyssa dig? —Väx upp, för sjutton.
Jag trodde att din vän skulle ha det där paketet.
Han är på en fest på Avenue D. Vi ska dit.
—Coolt. —Ska vi dansa?
Sa du D? D som i dalmatiner?
Jag drar. Val! Val!
Det handlar väl inte om nåt fysiskt fel, va?
Dimensionerna faller ju innanför ramen för normala proportioner.
—Det är inte det. —Den gången när jag somnade.
Jag var trött. Jag är ju bara människa.
—Det var inte det heller. —Vad var det då?
Vad var det som var så hemskt att du inte gav mig en chans?
Man kan ju bli bättre. Lära sig nya trick. Köpa böcker.
—Det skulle nog inte hjälpa. —Så jag har inget hopp?
—Du har ju fortfarande din konst. —Min konst. Min konst.
Tack. Tack. Nu känns det underbart.
Eric. Det finns saker man bara inte kan göra nåt åt.
Jag fattar. Du bjuder in mig, säger att jag är en hemsk älskare—
—och nu säger du att jag inte kan göra nåt åt det.
Jag är ledsen att hon dumpade dig och att du är dålig i sängen.
Mest av allt är jag ledsen för att jag ordnade den här fruktansvärda—
—mardrömmen till nyårsfest, för den kommer att krossa mig.
Den här festen knäcker mig.
Du behöver inte bli så upprörd. Det är inte så illa.
Inte så illa?
Inte så illa, Eric? Vi står här med en värdinna—
—på randen till hysteri, och en gäst, en gäst—
—som har lagt kvällen på att jobba med sina sexuella problem.
Det är min fest. Gott nytt förbannat år!
Självklart dyker Ellie upp. Det var det värsta som kunde hända.
—Jag förlåter dig aldrig, Lucy. —Det var inte mitt fel.
—Du tog gärna av mig klänningen. —Det här är mitt liv.
Du borde tacka mig för att du slipper en osund relation.
Mitt liv är förstört.
Ditt liv har alltid varit mörkt och nihilistiskt. Det blir inte bättre.
Du är deprimerande. Jag umgås med dig, för då verkar mitt liv bättre.
Vilken människovän du är. Ditt liv är ju en dans på rosor!
—Jag kanske ska gå. —Ja, kanske!
—Vart ska du? —Jag ska hitta bartendern.
—Bartendern? Härligt. Hälsa. —Det ska jag. Dra åt helvete.
Dra åt helvete själv. Jag ville faktiskt stanna hemma.
—Jack, vad gör du? —Inget, det är bara...
Mår du bra?
Vi går.
Jag hade fel när jag trodde att kvällen skulle bli hemsk.
—Vi går till festen, bara. —Jack, jag börjar bli kär i dig.
—Vad? —Jag är kär i dig.
Inte nu igen. Lägg av. Du känner inte mig.
Men jag tycker om dig, och jag trodde att du gillade mig.
Det gör jag. Mycket. Men jag tycker om många människor.
—Jag förstår. —Var inte sån nu, Cheryl!
—Cindy! Jag heter Cindy. —Ja, förlåt.
—Vem är Cheryl? —Hon...
—Är du kär i henne? —Nej, jag är inte kär alls.
Själva ämnet ger mig rysningar. Vi glömmer det och går på festen.
Inte om du så var den sista mannen i världen.
—Sluta upp med det här. —Dra åt helvete.
Å, gud. Å, gud. Å, gud.
—Gick det bra? —Nej, jag landade i hundbajs.
—Gud, så pinsamt. —Det är inte så farligt, jag lovar.
Låt mig vara ifred! Å, vad jag hatar dig. Du är så falsk!
—Du är inte alls snäll. —Det har jag aldrig sagt.
—Så inbilsk du är. —Va?
Tror du inte att jag märkte det? Sen jag sa att jag var oskuld—
—har du frågat ut mig om varför jag valde just dig.
Varför, varför? Du tänker bara på dig själv.
—Jag var nyfiken. —Tror du att du är speciell?
Vet du vad? Det kunde ha varit vem som helst.
Du var bara där. Jag hade gått hem med vem som helst.
Jag ville bara få det överstökat, med vem som helst.
Okej. Vi avslutar dejten här och nu.
—Visst. —Vi kanske aldrig ses igen.
—Det låter perfekt. —Ska vi dela på en taxi?
—Cheryl hatar dig säkert också. —Det gör alla kvinnor i New York.
Ni är tarvliga, och så typiska! Ni är så lika varann i er medelmåttighet.
Ni är som ett gäng filistéer! Tändstickorna sviker mig!
—Varsågod, gumman. —Inte "gumman". Men tack.
Jag sa tack och var artig. Kvinnor är artiga och uppför sig.
I ett parförhållande är kvinnan alltid redo att sublimera sina behov—
—för att guida mannen genom livets milstolpar på ett kärleksfullt vis.
Sen vänder man ryggen till i 24 timmar och går in på en toalett—
—och där står han och kysser en annan kvinna. Förstår du?
Jag har bara mig själv att skylla.
Jag har dejtat nog med narcissister för att veta—
—att ni bara är en flock kringströvande småbarn—
—som letar efter en enorm spene för att suga ut allt liv ur mig—
—tills alls som är kvar är ett tomt skal. Vad då?
Allt snack om spenar får mig att vilja säga nåt.
—Jag känner en del fientlighet. —Jaså? Så uppmärksamt av dig.
Det är inte bra för mig. Sån energi skadar plyschinredningen.
Och du dödar min kick. Du måste hitta en man—
—som är säker nog på sig själv att värdesätta din överlägsenhet.
Jag älskar starka kvinnor. Och du är en stark kvinna.
Om jag var du skulle jag fira vår gemensamma styrka tillsammans.
Det här hörnet blir bra. Det blir underbart.
Jag visste inte att det skulle bli direkt.
Ska vi älska långsamt eller ska jag låta taxametern ticka? Gumman?
Gumman stack faktiskt.
Log jag? Jag måste ha glömt att le.
—Vilket slöseri med tid. —Verkligen. Juridik. Vilken yuppie.
—Han tjatade om fastigheter. —Varför tror killar att det går hem?
Där är han.
Är det för elakt att dumpa honom så här?
Juridik är illa nog. Men cowboyskjortan och gladiatorfrisyren?
Din taktik med tändstickorna är lite förutsägbar.
—Jag har ju bråttom. —Vad är klockan, förresten?
—Herregud, vi har bara en timme. —En timme?
Härligt. Så härligt.
Det handlar om teknik.
De flesta underskattar betydelsen av rotationstryck.
—Eric, det gör ont. —Jaha, fint.
Det är inte jag som har problem, Monica. Det är du.
Du säger att jag är dålig i sängen för att du är fysiskt hämmad.
Det är inte mitt fel att du är en känslomässig krympling.
Det är det som är svårt med kvinnor. Det handlar om känslor och intimitet.
Sånt där vagt, tvetydigt skitsnack. Det är sex, inget annat.
Två människor i en säng. Det är inte en andlig, humanistisk handling.
Du ville veta varför du är dålig i sängen, och jag sa det.
Snäs inte åt mig för att du är otillräcklig.
Är jag otillräcklig, nu?
—Ja. —Ta av dig din fula jävla klänning.
Så ska jag visa dig vem som är otillräcklig.
—Vad gör du? —Bevisar att du har fel. Jajamän.
Jag ska se till att du ber på dina bara knän om nåd.
Herregud! Är du helt galen?
—Är det fortfarande ingen här? —Eric är här.
Eric. Just det. Hej.
Hej, jag heter Hillary. Jag älskar dina blommor.
—Mina vad då? —Dina...blommor.
Du skrämde mig.
Vill du ha en öl?
Varför har du paketet kvar? Skulle vi inte gå?
Tony är inte här än. Vi måste vänta på honom.
—Schyst fest, va? —Den är idiotisk. Jag sticker.
—Jaså, vart ska du? —Ronkonkoma.
—Va? —Ronkonkoma, du vet.
—Det ligger på Long Island. —Jaha, Long Island.
—Jag är från New Jersey. —Grattis.
—Får jag fråga dig en sak? —Det är ett fritt land.
Har Val sagt nåt om mig? Jag tyckte att vi verkligen klickade.
Det kändes som om hon gillade mig.
Och nu står hon där inne och hånglar med Dave. Jag undrar—
—om jag har gjort nåt dumt?
Du vet hur det är.
Ja. När jag träffade Val tänkte jag: "Hon är den rätta."
Val är annorlunda. Jag vill bara vara nära henne.
Hennes stora ögon och stora runda huvud. Jag föll för henne.
Kanske...
Jag vet inte. Du tycker säkert att jag är en idiot—
—för jag har ju precis träffat henne.
Får jag säga en sak? Det här är mitt livs värsta kväll.
Jag står i en källare på Avenue D.
Jag är ledsen att du har kärleksproblem—
—men jag vill bara komma hem innan nån mördar mig.
Okej. Ja, jag förstår det.
Jag köpte lite blommor åt dig.
—Får jag slå mig ner? —Jag är här med nån.
—Är du? —Du förstår väl, eller hur?
—Bartendern? —Han är bara på toaletten.
Åk hem, du. Det är ju det du vill.
Tänk inte på mig. Jag har planer för kvällen.
—Du har precis träffat honom. —Än sen?
Är det inte lite förhastat?
Du är mycket mer dömande när du inte har nån flickvän.
Om du vill lägga upp dig för nån du inte känner, så gör det.
—Så där. —Tack.
—Okej, hör här. —Vad då?
Det jag vill säga...
Ja? Ja, Kevin?
Vi gör det. Jag tycker att vi ska göra det.
—Skojar du? —Jag menar det.
Vi går tillbaka till caféet och...gör det. Vad säger du?
—Jag kan inte lämna bartendern. —Det är min födelsedag.
Kom igen. Du vågar inte.
Du vågar inte knulla mig.
...väntar på att klockan ringer
De djupa tonerna får modet att slå till
—Dumpade hon dig på nyårsafton? —Jag blev chockad.
Hon kände sig säkert hotad av hur genial din konst är.
—Tror du det? —Självklart. Vad annars?
Kvinnokroppen har alltid fascinerat mig.
Du skulle bli en bra modell. Du är nästan helt symmetrisk.
—Jag har tränat en del. —Jag ser det.
—Du förstår mig verkligen. —Jag antar det.
—Tänk att jag nästan gick hem. —Jag känner precis likadant.
Hillary, vill du följa med till ateljén och se mina tavlor?
Härligt!
Taxi! Kör förbi som om jag inte vore här, bara.
—Får jag säga en sak? —Nej.
Du kommer att må bättre om du lyssnar på mig.
Det som hände mellan oss igår är en del av ett problem jag har.
Jag träffar nån, vi går hem tillsammans, men nästa dag...
—Vad då? —Då har de fått känslor för mig.
Säger du att alla kvinnor som går hem med dig blir kära i dig?
—Ja, det är en förbannelse. —Är förälskelse en förbannelse?
—Du har ingen aning om hur det är. —Nej.
Nej, förd u har tur. Vissa går igenom hela livet utan att uppleva kärlek.
Men du kastar bara bort det.
Som om det är nåt obehagligt. Nu ska du lyssna på mig, Jack.
Du är förbannad, men inte på det sätt du tror.
Hur, då?
Hej då, Jack.
Vart ska du?
—Taxi! —Vänta. Du kan inte sticka.
Du har hundskit på ryggen.
Din klänning!
Fan också.
Skynda dig. Det måste finnas en taxi nånstans.
—Jag orkar inte mer. —Lyssna på mig!
Jag ska gå på den där festen! På grund av dig är det mitt enda hopp.
Det är inte mycket, men Eric är åtminstone där.
Vill du ha Eric? Okej, då tar jag juridik—bartendern.
—Taxi! —Mina damer.
Stick!
Det är ett akutläge.
—Great Jones Street 292. —Säg det när vi är i rörelse.
—Jag är lite påverkad. —Skulle du ta juristen?
—Nu vill du väl ha honom själv. —Du är så paranoid.
Du kanske vill ha både Eric och juristen?
—Rör inte. För mycket fientlighet. —Kan du inte bara köra?
Ibland måste man sitta stilla för att röra sig framåt.
Vill du ha en cigarett? Varsågod.
Den här sången påminner mig om min vän Twain.
Twain var min bästa vän, tills vi blev förälskade i samma tjej.
En snygg tjej, läcker. Twain var en riktig casanova.
Jag var blyg och tafatt. Jag hade inget afrohår då.
En kväll gick jag på restaurang—
—och där stötte jag på Twain och min drömflicka.
Jag satt och såg dem äta hela kvällen.
Först beställde de fingermat. Vin, ost, allt sånt.
Jag satt och tänkte: "Jag önskar att det var jag."
Plötsligt kvävdes Twain till döds av en grön böna, mitt i restaurangen.
Jag har alltid tänkt att det borde ha varit jag.
Den här sången får mig alltid att tänka på det.
Kärlek dödar, är det vad du menar?
Nej. Han säger att vi inte ska bråka om killar.
—Och han har rätt. —Jag vet att jag har rätt.
Ska vi för vänskaps skull gå från festen ensamma ikväll?
—Inga killar alls? —Det låter mycket bättre.
Ska vi gå hem ensamma, även om det betyder ett års otur i kärlek?
Det offrar jag gärna för vår vänskap.
—Okej. —Okej.
Det som händer i den här taxin är vackert.
—Kan du få bilen att köra? —Kan du flytta den där lastbilen?
Kevin, sluta. Sluta, bara.
Vad, vad? Vad är det?
Jag vet inte.
Jag öppnade ögonen och såg ditt ansikte och insåg: "Jag kan inte."
Du såg mitt ansikte och insåg att du inte kan ha sex med mig?
Jag kan inte fortsätta ha sex med folk som inte tycker om mig.
Inser du det först nu?
Ja, det gör jag.
Så alla år med tomt, meningslöst sex med otaliga främlingar—
—är helt okej, men här och nu, med mig—
—inser du att du inte vill det mer?
—Skäll inte på mig, Kevin. —Du är helt störd, vet du det?
Är jag? Du, då? Vad kallar man nån—
—med ett uselt förhållande efter det andra, när han kunde vara ihop med...
När jag kunde vara ihop med vad då?
Tack.
Vi ses.
Jag orkar inte mer. Han väger ett ton. Vi skulle ha lämnat honom.
—Vi är snart där. —Skojar du? Det är vi inte alls.
—Hörde ni skott? —Få in honom i en taxi.
Nej, han är medvetslös.
—Vilken medkänsla. —Det är okej. Vi betalar chauffören.
—Har han några pengar? —Ja, titta i plånboken.
—Jag hittar ingen plånbok. —Vänta lite. Här är den.
—Det finns inga pengar här. —Fint. Vi skulle ha lämnat honom.
Stephie, jag står inte ut längre. Du klagar precis hela tiden.
Har du funderat på att se saker från den ljusa sidan?
Du kanske skulle ha lite roligt, om du höll käften i fem sekunder.
—Inget är gott nog åt dig. —Tja...
Herregud. Här är adressen till min kusins fest.
—Skojar du? —Det är rätt adress.
—Gudskelov. Nu ska vi på fest. —Kom igen!
—Dave, vi ses senare. —Kom nu. Vi ska på fest.
Härligt, gumman.
Det måste väl vara här. Gott nytt år.
5, 4, 3, 2, 1!
Gott nytt år!
Å, gud.
Jösses! Hej, vännen.
Fin hund. Fin hund.
Vakna.
—Vem fan är du? —Jag bor här. Vem fan är du?
Jaha, Monica. Hej. Stephie.
—Jag är en kompis till din kusin Val. —Val? Från Ronkonkoma?
—Ja, hon tog med mig hit igår kväll. —Gud, vad bakfull jag är.
Var min kusin Val från Ronkonkoma här igår?
Ja. Hon och en miljon andra människor.
Härligt. Underbart. Alla kom på festen och jag missade den.
Det här är så coolt. Mina föräldrar vill att du kommer på middag ikväll.
Det är okej. Jag sa att jag sov på soffan. Det är lugnt.
Lugnt? Hur gammal är du? Du såg äldre ut igår.
Lugna dig. Jag säger inget. Det är vår lilla hemlighet.
—Som Romeo och Julie. —Å, gud.
Det finns en orsak till att jag ljuger för mina föräldrar.
—Vill du veta varför? —Jag tror att jag vet.
Jag älskar dig.
Vi kan tillbringa helgerna tillsammans—
—och i juni kan du följa med på min studentbal.
Mina vänner kommer att bli så avundsjuka.
1982 blir det coolaste året nånsin.
Å gud!
Du älskar det!
—Nå? —Vad då?
—Du vet. Var det...? —Ja, det var fantastiskt.
—Jag vet. —Oj, kolla vad klockan är.
—Ska vi ses senare? —Ja, om jag har tid.
—Om du har tid? —Jag har fått jobb på ett galleri.
Det tar all min tid. Men om jag får tid... Du vet.
Ärligt talat, nej, Hillary. Det vet jag inte.
Bandet? Var det musiker här? Spelade de på min fest?
Ja. Jag hade aldrig hört talas om dem.
En kille med roliga glasögon. Elvis nånting.
—Elvis Costello? —Ja, han.
Han har visst gett ut en skiva.
Elvis Costello? Mitt livs kärlek? Var han här? I min lägenhet?
—Sjöng han på min fest? —Ja.
Han älskade krabbdippen och ville ha receptet.
—Ingen hade det. —Det står på paketet.
Det kunde jag ha berättat.
Berätta en sak, bara. Jag är inte fåfäng.
Var sexet bra alls?
Nej. Ledsen. Det var hemskt.
—Hallå? —Är du bakfull?
—Nej, jag är fortfarande full. —Det är värst av allt.
Vad tyckte du om festen igår?
—Tänk att juristbartendern dök upp. —Han var inte så hemsk.
Han var schyst med tanke på att vi dumpade honom.
Vilken trist fest. Alla killar var så töntiga.
Jag är glad att vi beslöt att gå hem ensamma.
Ska vi äta frukost ihop?
Nej. Kanske lunch?
Jag måste gå.
Hej.
Gissa vem som har laddat om, gumman.
Det kom åtminstone folk. Jag behöver åtminstone inte tänka—
—att jag inte har några vänner och att alla hatar mig. Alltid nåt.
Har du nåt mot sura uppstötningar? Jag måste åka och träffa Tony.
—Inne i badrummet. —Tack.
Å, gud.
Var fan är mina glasögon.
—Å nej. Inte igen. —Elvis?
Härligt.
Kan jag ringa dig senare?
Senare idag?
Ja, om det inte är för drygt. Är det?
—Nej, det tycker jag inte. —Inte?
Okej, bra.
För jag gillar verkligen dig.
Jag gillar verkligen dig.
—Gör du? —Ja.
Jag tror inte man behöver så lång tid på sig för att komma på det.
När det händer så vet man det bara. Jag vet det.
—Förstår du? —Ja. Jag också.
Ska vi gå ut och äta ikväll? Vill du det?
Okej.
Du kommer att tycka att det är här galet—
—men jag tror att jag håller på att bli förälskad i dig.
Jag tycker inte att det är galet.
Luktar det hundbajs här?
Cigaretter används som en sköld mot meningsfull interaktion.
Det stämmer. Jag har läst det nånstans.
Man förhåller sig till cigaretten istället för till människor.
Det slog mig igår när jag såg alla människor stå och röka.
—Varför är alla så rädda för varann? —Som vi?
Vi har alltid varit ärliga mot varann.
Jag tror att det är dags att sluta röka.
Då blir du sur och tvär och trött. Du kommer att gnälla—
—och förlorar inspirationen och skyller sen på mig.
Jag gick på en galen fest när jag hade parkerat taxin.
Jag fattade inget de här två flickorna sa.
Och var fan ligger Ronkonkamano? Den här är en berömd nekrofil.
Han släpade runt på en död tjej hela kvällen.
Titta. Död, död. Den här killen kallade jag vaginadockmannen.
Det går nog bra för honom, för det finns en bra marknad för vaginor.
Den här matade folk med korv. Hon ville nog gärna ha korv själv.
Den här körde jag tidigare. Det är en liten stad, det här.
Det där var killen hon var nervös över.
Precis när han gjorde framsteg dök en ful jävla tjej upp.
Jag kallar inte tjejer fula, men den här hade nog en penis.
Här är han med tjejen från Rankankamano.
Jag säger inte att hon är ung, men hon skriver nog med kritor.
Det är jag. Jag hade jätteroligt.
Här är killen som inte lyssnade på mig.
Han var fångad mellan två tjejer.
Den långa tjejen gav sig på den lilla, och så valde han den långa.
Men den lilla fick till det med nekrofilen.
Äntligen en levande fångst.
Den här hungrar efter kärlek. Och här kommer den rosa härligheten.
Men sen blödde hon näsblod. Och så kramades de.
Sen log de, sen kysstes de. Jag är fyra bilder från extas, här.
Killen i mitten är han från "Happy Days".
Jag fick hans autograf. Potsy, va? Folk dansade och log.
Hade festen varit vildare så hade Rick James kommit dit.
Jag behåller bilderna. De gör mig glad, för de påminner mig om—
—att man kan ha kul även om man luktar hundbajs.
Till sist fick alla det de letade efter. Lite kärlek.
Jag fick det jag letade efter. Ett ligg. Det syns i mina ögon.
Översättning: Tilda Appelberg Scandinavian Text Service 2019
Ansvarig utgivare: Anders Melin
Om du ska komma ihåg nåt jag säger, så kom ihåg det här:
James Brown är den tuffaste jäveln i showbusiness.